Bobo är så tillfreds att det pyser över, och så TACKSAM och kapabel. Han tar hand om sig själv helt enkelt, och vi andra får gärna bo här med honom. När vi är för långsamma upp på morgonen drar han fram pall och tar ner glas och tallrikar, fram med yoghurt och müsli, rostar bröd, fram med ost och smör. Det är bara kaffe han inte fixar, för att vi inte visat honom hur man gör. Jag ger
all cred till AW. Jag bugar, bockar och...bugar igen. [-o<
Hans vokabulär är också helt overkligt. "Vilken underbar dag vi har idag!", "tackar tackar", "åh, solen är så härlig...", "tack snälla mamma för jag får så god mat!", "imorgon när vi vaknar, då, då gör vi nåt kul tillsammans!"
Ps. Idag försökte pappan, av okänd anledning, förklara för Bobo hur man använder 'han' och 'hon', eftersom Bobo modernt nog inte fattar kopplingen mellan kön och dessa pronomen.
Pappan: "Alltså, om man misstänker att nån har en snopp så brukar man säga 'han', och om nån har tuttar och snippa så brukar man säga 'hon'..."
Bobo: "Okej, jag fattar! HON har en snopp! Kom nu så läser vi istället!"
:-k
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon/lol.gif)
Det får bli "hen" hos oss hädanefter.
Bobo levererad med kejsarsnitt pga säte 23/11-11 (39+0). Barnabokad från början. Bobo har två fullständigt utsökta bröder födda 02 och 04, som bor med oss på halvtid.